„PĚKNÉ JE SÍLU OBRA MÍTI...
VŠAK TYRAN JE, KDO JI JAK OBR UŽÍVÁ.“
TEMNÁ TVÁŘ BROOKLYNU
Frank vždycky říkal: „Vyprávěj to za chůze.“
Filozofoval víc než běžnej klifton,
ale rád si povídal v pohybu a celý se to seběhlo takhle.
Mám něco s hlavou. To je třeba od začátku vědět.
Když!
Je to jako mít v mozku sklo.
Nepřestávám všechno rozebírat,
překrucovat a znovu skládat.
Obzvlášť slova a zvuky.
Jako svědění, co se musí drbat.
Netahej za to. Všecko jen rozbordelíš.
Mám nitě v kýtě.
Mám nitě v kýtě!
Mám nitě v kýtě, člověče!
A hodně sebou cukám.
To nejde přehlídnout.
Vypadám tak jak spastik,
ale když se to snažím potlačit, jen se to zhorší.
Sakra, pomoz mi!
Já říkal, že to rozbordelíš!
Ježíši, Pošuku, zničit další svetr.
Ne, řež to blíž. Řež to blíž.
Rozbordelím, to je fakt.
Podle jeptišky se má duše nesmířila s Bohem a mám se kát.
Podle Franka ten, kdo učí Boží lásku a bije přitom rákoskou,
se má ve všem ignorovat.
Frank Minna.
Kdybyste si k sobě museli vybrat jen jednoho chlapa,
vyberete si jeho.
Minna to koučuje. My jsme jen mužstvo.
-Kluci. -Šéfe.
Franku. Frankovka Frankfurt Franko!
Tak poslouchejte.
Proběhne to takhle: Budu nahoře ve druhým patře.
Lionel půjde asi za 20 minut do budky.
Až přijedou, budou tři nebo čtyři,
až přijedou, zavoláš mi sem.
Já jim zabzučím. Coney počká u dveří.
Zabzučím mu, zůstane vevnitř.
Lionel poslouchá přes telefon.
Až uslyšíš, že řeknu: „Máme problém,“ přiběhneš
a Coney tě pustí dovnitř. Oba vyběhnete nahoru,
rychle mi pomůžete.
Co se bude dít, Franku?
To si nechám pod kloboukem, kluci.
Pracháči v kloboucích!
To jsou oni.
Když uděláme velkej zářez, napakujeme se sami.
-Šéfe, jsme bez. -Čeho?
Krochny. Nemám krochnu.
„Krochnu“? Říkej „pistoli“, Gilberte.
-Tak nemám pistoli. -Na to spoléhám.
Proto můžu v noci spát, že nemáš pistoli.
Já ji mám. Vy se jen ukažte.
Byl bych nerad, troubové, abyste přiběhli
s hřebenem a harmonikou.
Hřeb jen, háro vzniká! Už mě neponoukej.
S cigárem a kuřecím křidýlkem.
-Co, Brooklyne? -S kuřím křikem.
Zkouřím se bidýlkem.
Už vážně. Nepleť mě.
-Vylož nám zbytek. -No jo...
Když řeknu „Ještě si odskočím,“
tak půjdeme ven.
Vem Gila, jděte do auta, připravte se na sledování.
Budu možná potřebovat vzít kramle. Jasný?
Jo. „Problém,“ do schodů. „Odskočit,“ nastartovat. Jasný.
Jasnačka, je značka, se mačká!
Lionel to chápe, poslouchej ho.
To si děláš srandu.
Coney, co jsem řekl v úterý, když jsem přišel do kanclu?
-Cože? -Lioneli?
Pověsil sis kabát, klobouk na třetí háček,
řekls: „Na přívozu jsem viděl holku
a usmála se na mě tak, že přečkám zimu.“
Paks hodil notýsek Dannymu a řekl:
„Jak si udržet manželství, když tu jsou dvaadvacítky?“
Jak jsem řekl, velí Lionel.
Vyliž si, Bailey!
Blbej Bailey.
Tak mi říká moje hlava, Bailey.
Říká mi tak vždycky, když jí vzdoruju.
Něco ji umí zklidnit.
Žvýkačka, tráva.
Někdy něco silnějšího, když na tom jsem zle.
Ale když to chci potlačit, zhorší se to.
Když jsem nervózní, zhorší se to.
Když se rozruším, zhorší se to.
Ten spor nemůžu vyhrát.
Hej!
Další Minnova klasika.
Klepeme kosu. Ani nevíme, o co jde.
Máš velký plány na víkend, Coney?
Jo, možná.
-Bezva rande? -Možná. Možná že jo.
Coney Island!
Coney Island horké párky!
-Coney Island horké párky! -Jasně, Pošuku,
ale ztiš to trochu, prosím tě.
Tak. Jdeme. Připrav se.
-Ahoj. -Ahoj, šéfe.
Šéfík, přefik!
Držíš se, Brooklyne?
Ne, ne... Mám žvejku. Když o něco jde, uřídím to.
Jak jsme říkali, zůstaň na drátě.
Ta tvoje hlava se mi může hodit.
Jo, jistím tě, šéfe.
To já vím.
Myslím, že dorazili tví kamarádi.
A kolik?
Dva jdou k domu, dva vystupujou.
-Vidíš je? -Jo, vidím.
Prokristapána, podívej, jak je velkej.
Mají s sebou pořádnýho bouchače. Všechno v pohodě, šéfe?
V tý největší. Jen pokecáme.
„Zde leží Frank Minna. V tý největší pohodě.“
To mu dají na náhrobek.
Možná to bylo dětstvím v Greenpointu nebo bojem s Japonci,
ale pod tlakem byl tak v pohodě, jak se to nedá naučit.
Rád jsem dělal v jeho týmu.
A jestli ta moje otravná hlava něco umí,
tak poslouchat a pamatovat si.
Dík, že jste přišli, pánové.
-Pití? -Tak dlouho se nezdržíme.
Vysvětli tohle svinstvo.
Čemu jste nerozuměli?
Třeba tomu, co tě napadlo slídit
po nějaký černý buchtě?
Pracuje pro výbor.
Je to blbá sekretářka.
Měls pátrat po Horowitzovi, najít něco, co by je odrovnalo.
Tam nic není, Lou.
Jestli chceš vědět, co tam stojí,
tak ta „černá buchta“ jim oběhává všechno k Hamiltonu.
Tak jsem tomu věnoval čas.
Hledals po divných místech.
Co na to říct? Jsem čmuchal. To je moje práce.
-Říká se tomu pečlivost. -Je to ztrácení času.
Tohle je španělská vesnice!
Asi potřebuješ návod i na vytírání prdele, Lou.
Vyložte nám to, pane Minno, ať máme jasno.
Je to tam černý na bílým.
Nabídne někdo jiný výklad?
Nedá se to dokázat.
Ten podpis je pravej.
Kdybyste ho znal, věděl byste, proč to působí nevěrohodně.
Porovnával jsem to. Je to jeho muří noha.
A papírová stopa to potvrzuje.
-Horowitzovi se to doneslo? -Ne.
To už byste si to vyžrali.
Den nato by to bylo v novinách.
Je ta holka vdaná? Má rodinu?
Je to v mý složce. Matka umřela. Sourozence nemá.
-A co otec? -To je zmrzačenej veterán.
Provozuje jazzovej klub. Dost pije.
Pane Minno, jistě víte, co bude od čtvrtka za týden?
Vím.
Pak chápete, proč nedopustíme,
aby tu informaci získali naši kritici.
To vyplývá z povahy věci.
Ale to jsou všechno fotky.
Doufám, že vlastníte originály.
-Ano. -Výborně.
Ty od vás budeme potřebovat.
To jsem si myslel.
Mohli bychom probrat podmínky.
Co to kurva meleš?
Zbláznil ses?
Nebudeme si nic nalhávat.
Chystáte největší rejžovačku století.
Já chci jenom pár zrníček.
To je dost nereálné.
Každý noviny by mi daly dvojnásob.
Budu dělat, žes neřekl, cos řekl, a budeme...
Byla to jen poznámka.
Myslím to v dobrým.
-Jen ohodnocuju... -Na to zapomeň!
Lou, co se ježíš, když chce někdo za práci zaplatit?
Co vidím, tebe platí za nicnedělání.
-Bacha na hubu. -Klídek.
-Sakra. -Roztáhnout kabát.
-Cože? -Ozbrojenej?
Jdeš na schůzku s pistolí?
-Mám ji od války... -Co blbneš?
Zmrde, řeknu kamarádovi,
-ať ti ji narve do řiti. -A dost. Na slovíčko, Lou.
Nevytáčejte se. Je to jen obchod.
Pane Minno, vážíme si vašich služeb.
Tito pánové s vámi zajedou pro originály
a bude-li vše v pořádku, patřičně se s vámi vyrovnáme.
Jasně. Jak říkám, v dobrým.
Jen si nejdřív odskočím.
Dělej, dělej!
-Hajzl majzl! Majzl ho na hajzlu! -Co se stalo?
Praštili ho... Asi ho praštili.
Ježíš, Pošuku, tak co tu děláme?
Ne, ne... Počkej...
Říkal „odskočit“. Máme ho sledovat.
Skočit zmerčit. Skočíme, až ho zmerčíme.
A tenhle debil.
-To se mi nelíbí. -Ani mně ne. Pojď.
Sakra!
Ne, ne. Ne.
Sakra. Musíme jet!
Dělej, dělej!
Jeď, jeď! Nahoď to!
Nahoď to, dělej!
Ten čurák!
Vyliž mi, pane Čuramede!
Dělej.
Vlevo, vlevo, vlevo. Vlez mi na chuj, Vlasatice!
Tam, tam... To jsou oni...
Nepředjížděj je... Zpomal...
Bacha! Bacha!
Sakra!
Seš slepej?
-Co kurva? -Jak se nám ztratili?
Tamhle!
Kam jede?
Na nájezd, jede do Queensu. Queenie Coney.
Queenie Coney. Queenie Coney.
V pravým! Jeď do pravýho!
Kurva, kde jsou?
AUTA PLATÍ 25 ¢
To jsou oni! Dělej, ujedou nám.
Dělej!
-Smrťák, prťák, čtvrťák! -Co?
Potřebuješ čtvrťák! Naval čtvrťák!
Pročs něco neřekl?
Jeď, jeď, jeď!
Tam, tam... Jeď doleva...
Někde být musí.
Někde asi budou, Gile, ano. Kde?
Stůj, couvni! Couvni!
Ježíši!
Sakra! Nech toho! Musíme pryč!
Pojď, jedeme...!
Krucinál.
Franku!
Zajeď tam!
-Pomůžete mi odsud? -Jo.
Sakra.
-Můžeš se postavit? -Jo.
Coney, ty nemehlo, přines mi klobouk!
Kašli na klobouk, Franku.
Přines mi klobouk, blbe!
A taky pistoli.
-Kam jedeš? -Nevyznám se tu.
Poraď mi něco.
Jeď do nemocnice. Nemlich nemohoucí!
K Milosrdným. Po McGuinnessově, kačabové!
-Pardon. -Dávej pozor!
-Když, když! -Klídek.
Pardon. Pardon.
Hodinky a peněženku dejte do klobouku a nechte v autě.
Nechci, aby mi je ukradli.
Co se stalo, Franku?
Tahal jsem je za nos a chtěl jim utýct.
Měli jsme tam vlítnout dřív.
Já myslel, že mě odháníš.
Za to nemůžeš. Málem mi to vyšlo.
Zapomněl jsem, že mám pistoli.
Guadalcanal jsem přežil bez škrábnutí a střelí mě vlastní pistolí v Queensu.
Budeš v pořádku?
Jo. Trefili mě do boku, ale nic moc.
-Kdo? Kdo to byl? -To neřeš.
Povídej, Brooklyne. Potřebuju tvý vtipy.
-Co? -Potřebuju vtip. Řekni mi vtip.
Chlap vejde do baru. Chlap vejde do baru s chobotnicí
a řekne: „O 50 $, že zahraje na jakýkoliv nástroj.“
Sranda. Už to zabralo.
Já se poseru...
-Kurva! Hovno! -Nezmrv pointu, Lioneli.
Bacha! Bacha!
Co to vyvádíme?
Už tam budeme.
Co blbneš? Jeď s tím autem...
Dneska jsme sanitka. Zavolej někoho!
Co to máme?
Střelná rána do zad. Prošla žaludkem.
Dají tě do kupy.
Stiskni mi ruku...
-Peán. -Buď se mnou, jo? Buď se mnou.
Brooklyne, ona je teď v maléru.
Kdo? Kdo byl v tom pokoji?
Přepískl jsem to.
Měl jsem ji držet pod...
Klid... Teď ti něco dají, jo?
Dejte mi dvě jednotky.
Dávám morfium.
-Brooklyne... -Jsem tu, Franku.
Nejsi pošuk.
Jo, dobře.
Zůstaň se mnou, jo?
Tys pro ně pracoval. Kdo to byl?
-Formosa... -Formosa? Co to je?
Formosa...
-Nemám pulz! -Uhněte!
-Tady nemůžete být. -Jděte!
Ven. Ven. Ven!
Chlap přijde do baru...
Dělali jsme, co jsme mohli.
-Chlap přijde do baru. -Ztratil moc...
Moc krve.
Nepřežil to.
-Mrzí mě to. -Mrzí, Bailey!
Mrzí, Bailey!
Frankovka Frankfurt Franko!
AGENTURA L&L
Řekl, že pro to zajedou, a to byl náš signál.
Vezl je pro to, co chtěli, a zabili ho.
To nemá logiku.
Nevím. Seběhlo se to tak rychle. My tam akorát dojeli.
-Sotva jsme je zahlídli. -Kde jste se courali?
Říkám, ujeli nám na mostě.
Měli odznak. Na něj projeli. Nešlo nic dělat.
Pošuk má pravdu. Byl to mazec.
A co byli zač?
To neřekl. Ani pak v autě.
To je bezva, Franku!
HLAVNÍ VYŠETŘOVATEL
Když, když, když!
Musíme to říct Julii.
Už jsem jí to řekl.
Kdy?
Volala, kde je.
Jak to vzala? Hala-bala!
Jak to asi mohla vzít, Pošuku?
Hele! Tohle už neříkej!
Nemám na to náladu.
No jo, klídek.
To já jen tak...
Všichni víme, jaká umí být.
Někdo jí musí donést jeho věci.
Já to udělám.
Hele.
Vem si ho, jo?
Takhle nemůžeš jít ven.
Mrzne tam.
-Děkuju. -Fakt to chceš udělat?
Třeba chce vědět, jak to bylo na konci, víš?
Říkal něco o ní?
Ne.
Pomoz mu ještě naposled.
Trochu zalži.
-Lioneli. -Ahoj, Julie, já...
To nemusíš, už volali z nemocnice.
Ne, přinesl jsem pár Frankových věcí.
Já myslela, žes mi to přišel znovu sdělit.
Julie, je...
-Je mi to vážně líto. -Zvrtlo se to, co?
Ale musím říct, že tohle jsem nečekala.
Zvrt, zvrat, zvratky! Sakra.
Já jen chci být sama, víš?
Jasně, jasně. Jo.
Asi mi můžeš dát ty hodinky. Ten zbytek nechci.
Nechám si jeho pistoli, jestli můžu.
-Nechceš klobouk? -Na co?
To by sis měla vzít.
Byl někdo u něj, když...
Jo, já.
Mluvil o tobě, víš?
Nebulíkuj mě, jo? Jsem na něj nasraná.
-To nebuď. -Ale jsem.
Sere pes!
Pardon.
Julie,
neříkal Frank, s kým se dneska měl sejít, nebo co teď řeší?
Neříkal. Ne.
Netušíš, kdo to udělal?
Ne. Ale jestli to zjistím, budou toho litovat.
To ti slibuju.
To mi neslibuj.
Pro mě to tak či tak vyjde nastejno.
Když!
MĚLKO
Prosím, pane.
VEŘEJNÉ LÁZNĚ
SLUŽEBNÍ
ÚŘAD MĚSTSKÉ ČÁSTI NEW YORK
MUŽI
-Pusť je dál, Charlie. -Pojďte, pánové.
Pozor, může to trochu klouzat.
Pokorně přijímám úřad starosty
a přijímám i úkol
věrně a dobře sloužit lidem New York City.
Omezováni pouze svou vizí, svou odvahou
vybudujeme odkaz naší doby.
Odkaz, k němuž budou budoucí generace vzhlížet
a říkat: „To byla smělost.
To je to největší, co může člověk vytvořit.“
Bůh vám žehnej. Děkuji.
Děkuji, mí newyorští spoluobčané! Děkuji vám!
Přísaháte, že budete sloužit lidem New Yorku
a hájit čest úřadu místostarostky pro vztahy s veřejností?
Ano.
Mo. Skvěle.
Přísaháte, že budete sloužit lidem New Yorku
a hájit čest úřadu zastupitele pro městské parky?
Ano.
Přísaháte, že budete sloužit lidem New Yorku
a hájit čest úřadu zastupitele pro rozvoj a výstavbu?
Ano.
Mám tě rád v týmu, Mo. Vytrvej v té dobré práci.
To mě podrž, on to udělal.
Já ti to říkal.
Tenhle není žádná měkkota.
Dámy a pánové, vaši newyorští zastupitelé.
O 10 babek, že do poledne to bude jinak.
Pane starosto! Pane starosto!
Sem.
A po tom všem nevolil ve třech okrscích toho správného.
Co to má znamenat?
Co městský plánování?
Podívej, Mo. Co se děje?
Nezahrávej si se mnou, zmetku.
Buď dostanu městský plánování, nebo v těch dvou končím. A hned!
Novináři tu ještě jsou.
Klid, není proč se rozčilovat.
Asi se to jen přehlédlo.
Zapomněli mi dát blanket.
Počkej pár dní, až se to usadí, a podívám se na to.
Teď to podepiš.
Teď mi ho dej.
Tak.
Parta posranejch amatérů.
Zavřete a nechte zavřeno!
Městský sportovní odbor hlásí oživení
jednání s W. O'Malleym, aby Dodgers zůstali v Brooklynu.
PŘEDSTAVUJEME NOVÉHO ŠÉFA
Čtěte v Telegramu.
Dodgers můžou zůstat, pokud jim město dá hřiště.
Čtěte v Telegramu.
Dodgers můžou zůstat, pokud jim město dá hřiště.
Ty gorily mi pohamtaly byt blátem,
vyptávaly se na všechno možné
a já jim řekla: „Vždyť je mrtvej.
Chcete ho zatknout?“
Kdes byl? Od rána ti volám.
Co se to tu stalo?
Danny jel zrána do Belmontu a když přišel, už to tak bylo.
Policajti byli i u Franka, všechno přehrabali.
Když!
Hrabali se mi i v prádle
a přitom se na mě šklebili.
Zjistíme, kdo to udělal. Že, kluci?
Já to ani nechci vědět.
Pořád ty tajnůstkářský kecy,
říkal, že tentokrát jde po něčem velkým,
že to změní naši situaci,
a pak jde a sejmou ho
a nechá mi 4 000 $ v záložně,
myšárnu na Lookout Pointu
a tuhle vzkvétající firmu!
Co s tím mám do prdele dělat?
Já to vidím tak,
že teď pracujete pro mě.
Vím, že s ním jste se znali dlouho, dýl než se mnou,
ale teď to prostě je takhle.
Vím, že autodoprava byla hlavně kvůli účetnictví,
ale o tom, jak vede vyšetřování, jsme se nebavili.
A mě to nezajímá.
Takže tím pověřuju Tonyho.
On to bude řídit a mě bude průběžně informovat. Ano?
Jasně, holka. Tak je to je správný.
Jasně.
Mám tě doprovodit domů?
Ne, díky.
Na čas zůstanu u sestry.
Musím si promyslet, co dál.
Ale zavolej mi. Ano?
Abych věděla, co je nového.
-Ahoj, Julie. -Ahoj, Lioneli.
Nemůžeš toho nechat?
Šáhni si, Bailey! Promiň.
Projednou?
Když!
-Já... -Ježíši!
Co?
Ty kreténi sebrali i nádrž od hajzlu.
Tak to udělej pozdějc.
Teď když tu jsme jen my čtyři...
Nevíte někdo, po čem Frank šel?
Říkal, ať tam jen sedíme.
Nelíčil to jako něco velkýho.
-Ale byl nervózní. -Jak nervózní?
-Nebyl nervózní. -Byls ty u telefonu, blbe?
Já slyšel, že je nervózní. Nervózní Nela!
Bylo mu to slyšet v hlase. Chtěl z nich něco vytáhnout.
Od čtvrtka za týden se stane něco velkýho.
A to, co zjistil, je nepotěšilo.
Jasně. Proto ho sejmuli.
Sejmu helmu!
Podle mě to nechtěli. Bylo to omylem.
To posrali, že ho zastřelili, teď se nedozví, co zjistil.
Kurva, to je rébus.
Řeknu to takhle.
Měl jsem ho rád.
A když jsme byli v tý mučírně, něco v nás viděl,
hodil nám lano, naučil nás práci,
ale do všeho nás nezasvětil.
A hrál si na vlastním písečku.
Nebudu mu strkat nos do karet,
abych kvůli tomu skončil na prkně.
Máme tu fůru účtů na placení a měli bysme s tím pohnout.
Dlužíme mu víc než jen to.
Až přijdeš na to, o co šlo, dej nám vědět.
Já zatím musím dodělat tu rabínovu manželku.
Šuká s řezníkem, co není košer,
a tentokrát už jí asi dá kopačky
a to bude poslední z týhle řady.
Gil ať se vrhne na ten Gundersonův podvod.
-Ten dělám já. -A já tam chci Gila!
-Proč? -Protože až dojde k zatčení,
pojišťovna bude chtít, ať ty fotky
ukážeme jeho právníkovi, a já chci udělat dobrý dojem.
Frank už tě nebude krýt.
-Podvod od bot! -Jak jsem řekl,
dělá na tom Gil.
Danny mě bude jistit v noci
a ty, Lioneli, po něm přebereš auta,
dokud se neobjeví něco novýho.
Je zima. Budou hodně volat a my ty kšefty potřebujeme.
Teď pojďte uklidit.
Tony a Coney a Danny a já.
Než jsme dělali pro Minnu,
byli jsme jen děcka z katolickýho sirotčince.
HLAVNÍ VYŠETŘOVATEL
Vyšet- za hlavu!
Tam jsem na tom byl hůř. Hotovej pošuk.
Nikdo nevěděl, co s tím.
L&L.
Ano, máme volná auta. Kam potřebujete?
Jeptišky myslely, že to ze mě vymlátí.
Jedna z nich zvlášť.
Dokud jí Tony tu pálku nesebral a neřekl,
že ještě jednou mě uhodí, vrátí jí to dvojnásob.
Když to říkal, Coney a Danny stáli za ním
a ona věděla, že neblufujou.
Pak jsem byl v jejich partě.
Když!
AGENTURA L&L
Černošská dívka výbor - horowitz
Zpráva hamilton - podpis
Otec vterán klub v harlemu
Od čtvrtka za týden
-L&L. -S kým mluvím?
Prs-rog!
Tady Lionel Essrog. Jsem kolega...
Haló?
Formosa.
Frank byl ze sousedství.
Byl chytrý.
Všichni věděli, že to někam dotáhne. Měli ho rádi.
Fógl z mopsla, Bailey!
Kamarádil s jedním z kněží a doslechl se, že si umím pamatovat
čísla a slova a věci,
což mohl využít.
To on mě naučil používat hlavu,
ovládat ji, aby pracovala pro mě.
Nakonec nás pod svá křídla vzal všechny.
Dal nám místo v tomhle posraným světě.
-Lioneli? -Když!
Ježíšikriste!
Tys mě vyděsil.
Myslel jsem, že vidím ducha. Co děláš?
Šrotuju.
-Už ses vrátil? -Ne, jen na otočku.
Musím se rychle vrátit.
Jsi v pořádku?
Neměl jsem ho nechat nastoupit do toho auta.
Asi jsem to podělal, Danny.
V Ardenách jsem měl jednoho seržanta.
Řekl mi: „Člověk někdy udělá všechno, co má,
a stejně se to posere.“
Nemůžeš za to.
Díky, D.
Nevolal někdo?
Jo. Sakra!
Už musím jít.
Mám sraz ve 14.30.
Hele,
neříkal Frank něco o „Formose“?
O tom japonským ostrovu?
Ne. Zranili ho ještě předtím.
Je jeden podnik Formosa v Midtownu.
Jednou jsem tam vzal Lindu na Cheta Bakera.
Frank mě nemusel krýt.
Jen mi nesvěřoval úkoly, kde by mě to nakoplo.
Mluvit s lidmi, získávat od nich informace,
to je v branži denní chleba,
ale není to má silná stránka.
Zvlášť když se tam objeví holka,
což je u téhle práce dost obvyklé.
Hudba až v sedm.
Mohl bych dostat jednu dřív? Whiskey bez ledu.
-Irskou? -Jasně.
Býváte tu pravidelně?
Po většinu života.
Nepřišel sem někdy tenhle?
Jmenuje se Frank Minna.
Neviděl jste ho?
Mně připadají všichni stejný,
ale asi ne.
Ta má paměť na obličeje.
Neviděla jste ho?
-Kamarád? -Jo.
-Hezkej. -Když!
Jste taky hezká.
Nemáte oheň?
Vtipálek.
Pardon.
Jako bych nic nechtěla.
-Nehty z těla, Bailey! -To je úroveň.
Máte něco proti blondýnkám?
Dokud to nemá ten správný zvuk, tak s tím nepřestanu.
To musí být nešikovný.
Ani netušíte jak moc.
V tomhle podniku to jede, co?
Chodíte tam často?
-Cože? -Do King Rooster.
-Neznám. -Jazzový klub v Harlemu.
V Lucky's to ujde, ale nejlíp hrajou v Roosteru.
Moc děkuju.
Ještě není otevřeno.
Nemůžu dostat jednu před? Mrznu.
Dám si whiskey bez. To je dobrý.
Vy jste vedoucí?
Vypadám na vedoucího?
Kdo dneska hraje?
Billy, kdo dneska hraje?
Pan Borec.
Aby si nemysleli, že je pití grátis.
To víš, že myslí.
Víš, kdo do toho má co mluvit.
Viděl jste toho štráfka?
Já znám cool.
On dává coolu nový význam.
-Příště na něj zajdu. -Moc neotálejte.
Jestli z něj Francouzky budou dál paf, odstěhuje se tam.
Francouzácký štráfky!
Díky.
Za normálních okolností
tráva mý tiky a výkřiky zvládne
a můžu jít spát.
Ale myšlení z ní mám zmatený.
Ve snech jsem v klidu, jako když jsem byl malej.
I potom, jak mě hlava začala zlobit,
to matka dokázala zklidnit.
Zpívala tiché písně,
hladila mě po zátylku a na chvíli to odeznělo.
Leželi jsme v posteli, bavili se o tom, kam všude se podíváme.
Ta „černá buchta“ jim oběhává všechno k Hamiltonu.
ZACHRAŇTE NAŠE SOUSEDY! ZACHRAŇTE FT. GREENE!
VEŘEJNÉ SLYŠENÍ K PLÁNU SÍDLIŠTĚ HAMILTON
Coney, vyfotils to, nebo ne?
Cože? Co dělal?
Že šel pro noviny, je nám k hovnu.
Co to má společnýho s jeho zády?
„Ohýbal se“ je mi na prd.
Potřebuju, aby vyndával sekačku z auta, nebo hrál tenis,
nebo to roztáčel s nějakou babou, napíchl si ji na kládu a máchal rukama.
Je mi fuk co, jen ať jde o jeho záda.
Jo.
Vím, že simuluje, Gile. Proto vyhrál tři spory.
Buď si na něj počkej, nebo to na něj ušij.
Vím, že mrzne. Proto se to jmenuje zima!
Kurva.
Dávám mu čas do konce týdne.
I kdyby ten chlap nacpal krávu do náklaďáku,
Coney to nestihne vyfotit.
Furt zapomíná převíjet film. Myslí, že je to samopal.
Říkám mu: „Cvaknout, převinout. Cvaknout, převinout.“
A dost! Má čas do konce týdne.
Už jdi do prdele, Gile. Cože?
Jo, ne, pardon. L&L.
-Máme nějaký jízdy? -Ne.
V úterý nikdo nepotřebuje svézt, všiml sis toho?
Nikdy. Čím to je?
Údy v úterý!
Dobře, děkuji.
Kšeft?
Pro mě.
Nedělej tajnosti, T.
Nejseš Minna.
Zatím.
Mám vyzvednout mámě předpis, troubo.
Chceš podrobnosti?
Tak jo.
Jdu pro kafe. Chcete?
Jo, se smetanou a s cukrem.
Dobře.
Náš nový šéf.
Když je mrtvo, neudělal bys něco?
Co jako?
Nesledoval bys tenhle podnik? Je to v Harlemu.
Ten neznám.
Frank tam asi ten den byl,
možná den předtím. Měl je v kalhotách, skoro nepoužitý.
-Užitý gatě! -No jo,
třeba si tam jen skočil pro sirky.
To asi ne. Mluvil o černošce,
co našla něco, co je naštvalo,
a že její táta je zraněnej veterán a má klub v Harlemu.
Tenhle klub je tři bloky od místa, kde se sešli.
Tys tam byl?
Jo, a hádej, kdo je vedoucí? Černoch s chromou rukou.
A co chceš po mně?
Zajdi tam a uvidíš, jestli z nich nevytáhneš její jméno.
Sehraj na ně kontrolora. Konto roura!
Zjistím její jméno.
-Nic víc? -Ne, chvíli hlídej.
Třeba přijde. Vyfoť ji.
Jestli půjde černoška do jazzovýho klubu?
Zkusím to předpovědět.
Já na tom dělám z jinýho úhlu.
Pak to spojíme. Zjistíme, co je zač.
Můžu se zeptat, proč to děláme?
Protože on by to pro nás udělal.
Máš pravdu.
Na sezení v autě je klendra.
Ne, vem si Bel Aira. Topení tě upeče jako briošku.
Brilantní bris!
Najednou je z tebe rabín?
Nechtěj, abych ti prováděl bris.
Potřebujete něco?
Jo. Když!
-Zdravíčko. -Děkuju. Jdu za Mildred.
Mildred? Žádnou tu nemáme.
Určitě to byla Mildred.
-Myrna. -Mámina micka je Myrna.
Ne. Ta, co jsem s ní mluvil, byla černoška.
Josephine?
Nebo Laura?
-Mary. -Ne, celkem určitě Mildred.
Telefonoval jsem s ní kvůli své žádosti. Jak se jmenujete?
Betty. Kvůli jaké žádosti?
O udělení koncese.
To není koncesní úřad?
Tohle je Výbor proti rasové diskriminaci v bydlení.
To mi s prodejem hot dogů nepomůžete.
To mě mrzí.
Pan Horowitz tu dnes není?
-Myslíte slečnu Horowitzovou? -Tu taky.
-Je vzadu. -Můžete mi ji ukázat?
Tamhle je.
Pomohla jste mi víc, než tušíte.
Měls pátrat po Horowitzový.
Hora ví, co ví!
Co se stalo?
Ježíši, Danny.
Pojď. Tak.
Pojď.
Nepotřebuješ led?
Ne, ne. Dám si panáka. Máš něco?
Jo.
-Jo, díky. -Kdo to byl, D?
Bylo jich pár.
Jeden byl obr.
-Cože? -Kurva obr.
Největší chlap, co jsem kdy viděl.
Celkem dost mě zřídil.
Zrušil foťák.
-Kurva. Říkali něco? -Jo.
„Nepleť se do Minnový špíny. Vyřiď to i parťákům.“
Přitom mi u krku drželi velkou kudlu.
Ty zkurvenci!
Ale tohle nedostali.
-Hajzlové. -Co to je?
Obří kurvahajzl! D, seš kofr.
Co vy dva řešíte?
-Máš všechny? -Tyhle jsou tvý, ty mý.
Jo.
-To je ten, co jsem ho viděl. -Jo...
-Chromá ruka. -Tohle nech bejt.
Ona se ukáže až na konci filmu.
Jo.
-Hele, vycházejí spolu. -Jo.
Moment, tu jsem viděl. To je...
Laura, říkali jí Laura.
Laura Roseová? Tohle je možná Billy Rose, jestli je její otec.
Bydlí na stejném rohu, jako je klub.
Museli si mě všimnout brzy. Jen jsem vystoupil,
bum, už na mě vlítli.
Jo. To je ona.
To je ta černoška, co ji Frank sledoval.
Já vás podporuju.
-Ale furt je to slabý. -Jak čajíček.
Slabý? Cože? Už jsme ji identifikovali. Děláme na tom den.
Ať je to, co je to, tak...
Bude to velký, když zašli až tak daleko.
Takže to musí stát za to.
Něco ti povím, Pošuku.
Já a Gil budeme vydělávat na provoz,
ty a Danny v tom dál šťourejte a uvidíme.
-Nasrat jim! -Jo.
-Že jo? -Jo.
-Když! -Jen ať tu šmírujou,
já jim potom ukážu něco.
Co ty na to, D?
Chlapi, já...
Já ho měl rád, to víte.
Jako, já...
Já si vezmu autodopravu.
Budu dělat nějaký domácí věci,
ale mám Lindu.
Ne, hele, to je správný.
-Jdi domů, na to oko si dej steak. -Jo.
Hodím tě tam.
-Zatím. -Jo, jo.
Jaks myslel, že to musí stát za to?
Nevím, že nám z toho třeba něco kápne.
Nejde mi o dohodu s těma hajzlama.
Tak už to neřeš. Já jen...
Nemyslíš, že chci zjistit, kdo Franka zabil?
Jo.
Jen mi nic nezatajuj.
Na tomhle spolupracujeme.
Zjistíme, kdo to udělal, a vyrovnáme si účty.
Když to říkáš, jo.
Nepůjdeme na pivo?
-Ne. -No tak.
Pojď. Půjdeme na pivo.
-Pojď na pivo. -Nech mě, nech mě.
Dobře.
Nebuď dlouho vzhůru.
METRO
Uvolni sedadlo, hajzle!
Pusť ji sednout!
NEOBYVATELNÉ MAJETEK: STAVBY BELMONT
STAVBA JE NEVHODNÁ K BYDLENÍ A UŽÍVÁNÍ.
NEOPRÁVNĚNÉ ODSTRANĚNÍ JE TRESTNÉ
Gabby, mají zavřeno.
To si děláš legraci!
-Ano... -V 15.30?
VÁŠ ŠŤASTNÝ DOMOV JE NAŠE VĚC!
OTEVŘENO: PO-PÁ 9-17
Ahoj, jsem tu novej. O co jde?
Jde o nespravedlnost a zoufalství, o ujišťování
a zase jako vždycky. Po americku.
Ale s touhle to může být zajímavý.
Kdo je ten úplně napravo?
Prezident městské části Brooklyn. Nejsi ty z televize?
Ne, jen novej.
Začneme s komentáři veřejnosti.
Uveďte jméno, adresu a příslušnost.
Jsem William Lieberman, Komise starosty pro likvidaci slumů.
Patřičně se s vámi vyrovnáme.
-Bytem Východní 65. ulice, Manhattan. -Lieberman.
Cindy Flemingová, v domácnosti, Yonkers.
Dříve East Tremont.
Má rodina byla nucena se odstěhovat kvůli stavbě Bronxské dálnice
-a chci, aby se vědělo... -Paní Horowitzová.
Slečna.
Slečno Horowitzová, nemůžete tato řízení zneužívat
-k rozdmýchávání... -Gabby Horowitzová,
Výbor proti rasové diskriminaci bydlení,
Clinton Avenue 552, Brooklyn.
Tohle není občanské slyšení?
K bydlení, ne k dálnicím.
Slibujete Fort Greene totéž,
co jste slibovali East Tremontu,
kde se vaše takzvané „přesídlovací služby“ vypařily
a nechaly rodiny, jako jsou Flemingovi, bezprizorné.
Lidé mají právo vědět, co je čeká.
Jde nám o dobro rodin
přesídlovaných kvůli nezbytným programům zlepšování obce
a minulost byla poučná, slečno,
ale naši noví stavitelé všem zajistí adekvátní bydlení...
Tohle není Long Island.
Není to bílé plátno, které si pomalujete, jak chcete.
Jsou tu lidé, zavedená společenství.
Bille, jestli můžu...
Moje jméno asi znáte. Jsem starosta,
nově bytem v Gracie Mansion.
Slečno Horowitzová, děkuji za vaši práci a nadšení.
Jistě se shodneme, že i v tak velkém městě, jako je naše,
máme slumy, a ty se nemají idealizovat ani udržovat.
Když se zboří, zlepší se kvalita života všem.
Čtvrť není slumem proto,
že v ní žijí chudí a menšiny, pane starosto.
East Tremont nebyl slum,
Třetí avenue nebyla slum
a Fort Greene taky není slum.
Jsou to dělnické komunity.
Vaši developeři z nich dělají slumy, pane Randolphe!
To je neprokázaný a naprostý nesmysl!
Máme to na papíře. Dnes tu je 20 lidí
a spousty za nimi,
co mohou dosvědčit, že se chystá skandální podvod.
Čím chcete začít?
Heleďte...
Začínáme s nejambicióznějším programem likvidace slumů
v dějinách Ameriky, paní Horowitzová,
a vy ho maříte svou špínou!
Niagarou špíny!
Ať se představí!
Jméno a bydliště, jako každý jiný!
Všichni dobře víme, kdo to je.
Mo Randolph patří k nejlepším státním zaměstnancům. Je živá legenda.
Jméno a bydliště jako ostatní!
Šuká šulín šup!
Přes 30 let vedl odbor parků.
Je zastupitelem pro výstavbu. Má příliš mnoho funkcí.
A bydlí naproti mně na 88. ulici.
-Ať to řekne! -Držme se záležitostí občanů...
Jméno, adresu!
-Jestli to nepůjde slušně... -Řekni to!
...budete muset odejít.
Řekni to!
Hej!
Dva chlupatý knedlíky!
Řekni to, Hamy Ham Hlavoune!
Řekni to! Řekni to! Řekni to!
Jsem nemocný. V klidu!
„Hamy Ham Hlavoun?“
To si musím zapamatovat.
-Když! -Jo, no...
v tom je v životě ten háček, když. Když ale.
Heleďte...
Víte něco o tom Billu Liebermanovi?
Ten má bydlení pod palcem?
Pod palcem? Ne, nemá.
Má to víc než ten, co si říká starosta,
ale všichni dělají pro Moa.
-Stůjte, počkejte. -Pusťte mě. Jste cvok?
-Řekl jste Formosa. Co je to? -Jaká Formosa?
Řekl jste: „Dělají Formosa.“ Co to znamená?
Řekl jsem: „Dělají pro Moa.“
Pro Mosese Randolpha.
Pro toho, jak přišel pozdě?
Pro toho, co neříká svý jméno jako plebs.
Co je vám po tom?
Hej, hej...
Jsem Jake Gleason. Jsem z Postu.
Smím vás pozvat na kafe?
Mám hlad. Smíte mě pozvat na večeři.
BISTRO
Aha, takže jeden se zodpovídá druhému,
-ale všichni starostovi. -Starostovi?
Ten je takový ucho, že ani neví, co ještě neví.
Vyšoupnou ho dřív, než mu dojde,
že každýho, s kým se radí, platí Randolph.
-Já myslel, že je přes parky. -Je.
Ale tam byl jako přes výstavbu.
To je taky, ale oni tu funkci ani neměli,
dokud se do bydlení nevložila federální vláda.
Nebyla určená pravomoc, tak ji určil, oni ji schválili,
a kolik těch peněz má teď pod kontrolou město? Nula.
Všechny má on. Víte, co je „výsostné právo“?
-Asi jo... -Co označí za slum, to se zbourá.
Dřív za ty svoje dálnice a parky musel bojovat
a teď může bourat, kde chce, co chce.
Může dát k demolici celou čtvrť,
všechny vystěhovat a postavit, co chce.
-A je to sekerník. -Sekerník na perník!
Ale to by ho všichni nenáviděli. Tím by každýho naštval.
Milují ho.
To mě právě tak...
On je nad tím vším. Mají ho v úctě.
-Proč? -Protože vybudoval parky.
Když jste ten, kdo lidem přináší parky,
jste jako anděl, nemůžete prohrát.
Když se otvírala pláž na Rockaway,
stal se Moses Randolph zdejším hrdinou.
Lidem nedochází, jak moc je nenávidí.
„Hrdina veřejnosti nenávidí lidi.“ To dejte jako titulek.
A víte, koho obzvlášť nenávidí?
Černochy.
Zmocní se každé čtvrti ve městě, která není bílá,
a vydá ji jím vybraným soukromým developerům.
Takže bohatne, protože dostává úplatky?
Ne, nechce peníze. Chce nadvládu.
A rozděluje peníze, aby ji získal a uhlídal.
Někdo není spokojený, dokud nemá filet mignon.
Mosesi Randolphovi by stačil sendvič s pastrami a moc.
Prosím vás.
Můžu dostat kousek cheesecakeu? Ohřejete mi ho?
Mám ho rád teplý.
Půlka města má z jeho činnosti prospěch.
Vždyť on ovládá všechno, co se ve městě staví.
-Říkal jste, že tu funkci teď vytvořili. -Ne.
Výstavba, slumy, parky. Má 14 funkcí.
To je jen nápis na dveřích.
Na tom nesejde. Všechno je BA.
BA?
Borough Authority, Úřad městské části.
To si říkáte novinář? Kam píšete?
-Do kulturní rubriky? -Kulový budliky!
-Četl jste Emersona? -Ne, měl bych?
-To si kurva pište. -Dobrá.
Emerson řekl: „Instituce je prodlouženým stínem jednoho člověka.“
Město řídí Úřad městské části
a tím úřadem je Moses Randolph.
SPRÁVA MOSTŮ MĚSTSKÉ ČÁSTI
Když!
MOSES RANDOLPH STAVÍ A STAVÍ
MUŽI Z ÚŘADU MĚSTSKÉ ČÁSTI
Kurva Lieberman.
Když!
„SLUŽEBNÍK LIDU“
OTEVÍRÁ SE WEST RIVER PARK
SOUKROMÝ ŽIVOT VEŘEJNĚ ZNÁMÉHO MUŽE
MLADÝ MOSES RANDOLPH S BRATREM PAULEM.
Ten šarlatán v bistru s vepřovým a hrachem ve vousech
patřil k nejnadanějším inženýrům své generace.
Ivy League. Prestižní ceny.
Po boku svého bratra se měl stát někým významným.
Pak, někdy po Krachu, už...
nic.
Jako by ho vymazali.
Mohla za tím být smůla, nebo chlast.
Ta doba lidi všemožně postihla.
Dámy a pánové, přivítejte prosím
předsedu Svazu podnikatelů ve stavebnictví
Joea Pompana!
Musím to ukázat Billu Liebermanovi.
Bude to chtít vidět před Randolphovým proslovem.
Děkuji, dámy a pánové. Prosím o klid
a o vaši pozornost.
Nebojte. Budeme slavit. Budeme jíst, jak to umíme jen my.
Dnešní oslava je výjimečná díky čestnému hostu,
bratru z naší branže...
-Ahoj, Gleason, že? -Ahoj.
...označovanému za největšího stavitele...
Pěknej ohoz.
...či za „Největšího odklízeče špíny“,
jak si rád nechává říkat.
Ať nevidí, že si vyndaváš notes.
Dneska je to „Tisk - nemáte nárok“.
Museli bychom jít až k caesarům
a faraonům, abychom našli muže s tak rozsáhlou vizí,
že snese srovnání s tou jeho.
-Velký člověk. -Když!
Muž, který má za sebou
25 let ve službách lidem tohoto města,
Moses Randolph!
Člověk by myslel, že přišel Patton.
U všech zakázek platí o půl víc, než je odborová sazba.
Kvůli němu by zabetonovali svý matky.
Děkuji, Joe.
Dnes, více než 300 let od založení tohoto skvělého města,
se znovu vracíme k dávné pravdě,
že nikoliv vědomosti,
ale činnost a podnikání
jsou v životě hnacím motorem a cílem.
Chytří lidé přicházejí a odcházejí,
ale na každý tucet těch s velkými nápady
se nenajde víc než jeden, který je umí provést.
Když se tu rozhlédnu po sále, nevidím moc chytráků,
ani progresivních dobrodějů s ochromujícími nápady.
Vidím lidi svého kmene.
Lidi, kteří umí dovést věci do konce. Muže činu, kteří tuto zemi dělají velkou!
Ocenění od vás
je tím jediným potvrzením či odměnou, o které mi jde.
Velebím vás
a děkuji vám.
Bravo!
-Nashle zas příště. -No jo.
Tys to dodělal?
Moje nejlepší práce.
Totální modernizace státní rozvodné sítě.
A je v rozsahu, který zvládneš jen ty.
-Dej se do pořádku. -Jak? Čím?
Už o tom nechci slyšet ani slovo.
Ještě jednou s tím za mnou přijď, a máš utrum.
Mosesi, jsem na tom tak, že dělám zakázky pro děcka čerstvě po škole.
Ještě jednou proti mně poštveš dav
a ten tvůj velkej nápad vyhodím na smeťák!
-To chceš? -Ne, ne.
Mrzí mě to. Mrzí.
Na tom nezáleží.
Přečti si to.
Přečtu.
Proč někdo jde proti vlastnímu bratru?
V životě jsem neměl rodinu,
proto jsem nechápal ty, kdo ji měli a pokazili to.
Můj bláznivý mozek mi radil, abych po tom dál šel,
ale to, co Frank zjistil, zjistil sledováním té dívky.
Tak jsem šel dál v jeho stopách.
Haló?
Když!
Ovládej se, Pošuku.
Ježíši.
-Hledáte něco? -Pomoc, Bailey!
Sakra.
Jen tak lezete k lidem domů?
Někoho jsem hledal. Netušil jsem, že tu někdo bydlí.
-Bydlí. Moje máma tu bydlí. -Jistě.
-Nebo se aspoň snaží. -Když!
Od koho jste?
Doufám, že z Belmontu.
Jo, z Belmontu. Odkud jinak?
Co se děje?
Máme tu vetřelce.
-Jak moc jsi ho praštil? -Jen zlehka.
Uklouzl a bacil se do hlavy.
Když!
Jaký „když“?
Já vám povím, jaký „když“.
Když objasníte, kdo jste, můžete odejít.
Neviděla jsem vás už?
Jo, jmenuji se Jake Gleason.
Jde o nedorozumění.
Jsem reportér.
Byl jsem na tom slyšení k sídlišti Hamilton.
Ráno jsem volal na výbor. Hledal jsem vás tu.
Říkal, že je od těch hajzlů vyděračskejch.
Ukradli jí ledničku.
Ukradli jí měděný potrubí. Co mohl čekat?
Nejdřív vyvěsí oznámení, že dům bude k demolici.
Není to pravda, ale polovinu to vystraší a levně to prodají.
Pak přijdou a ty pěkné staré rodinné domy
rozdělí na čtvrtiny a pronajmou.
Těm, co neodejdou, ztrpčují život. Vypnou topení,
přijdou jako opraváři a ukradnou potrubí.
Město prodalo nemovitosti o hodnotě 15 milionů $ za 500 000
a vsadilo na to, že za federální peníze postaví sídliště.
Ani nepředložili plány, jen to vydojili, že je to vážně slum.
Slibotechny staví slumy, Bailey!
Co? Patříte k těm, co nás mají jen za agitátory?
Že si to vymýšlíme jako černošskou propagandu?
Ne, podívejte... Jsem nemocný.
Nutí mě to říkat divné věci, ale nevtipkuji.
Vážně ne. Poslouchám.
Kam všichni odejdou?
Většinou jen zmizí. Vytratí se.
Za dva roky 200 000 jen z téhle části Brooklynu.
Většinou černoši. Hispánci.
Ale prý to udělali i v East Tremontu.
-Bylo to stejné? -Udělali to i pár Židům,
ale ne takhle systematicky.
Kolik myslíte, že jako zastupitel vybudoval parků?
255.
Kolik myslíte, že jich bylo v Harlemu?
Jeden.
Uděláte lidem novou pláž,
ale ti bez aut, ti chudí, ti černí a hnědí,
jak se mají k těm parkům a plážím dostat?
Veřejným autobusem.
Hádejte, jak vysoké postavili nadjezdy k nové dálnici?
O stopu nižší, než potřebuje autobus.
-Jděte. -Neřešte, zda to je diskriminace.
Je to podvod na federální vládu i na město.
Má fungovat přesídlovací služba,
firma dostala zakázku za dva miliony,
ale nikdo ani nezvedá telefon.
Na městě vám řeknou, že těm lidem dají nové obecní byty,
ty se ale nepostaví.
Víte víc, než kterákoli jiná sekretářka.
Sekretářka? Kdo vám to řekl?
Mám diplom z práv, víte?
Advokátské zkoušky složím napoprvé.
Tak dobře. Pardon.
Jak o tom napíšete, když si neděláte poznámky?
Co, „přesídlovací služba za 2 miliony $,
mosty pro autobusy o stopu nižší, jeden z 255 parků,
15 milionů v nemovitostech za 500 tisíc, 200 000 lidí jen ve Fort Greene.“ To?
Nikdy nic nezapomenu, věřte mi. Ani slovo.
Vážně mě to mrzí. Nic s tím nenadělám, mám...
To nic.
Jen o tom napište, prosím.
Co se v tomhle městě děje chudým,
nezajímalo nikoho včera a zítra taky ne,
ale někomu může záležet na tom, co bude s Brooklynem.
Je to největší město na Zemi.
Kde bydlíte?
V Harlemu.
To je moje.
Nechcete svézt?
Vlaky budou nabité. Svezu vás.
No tak.
Bebop, Bailey, v Metropolitní bopeře!
Propána.
Pardon. Pardon.
Neomlouvejte se. Je to celkem legrační.
Jo? Počkejte za chvilku, co budete říkat.
Když!
Co to vůbec je?
Nevím. Nemám pro to jméno.
Jako by mi v hlavě kus odpadl a žil vlastním životem,
a pak si řekl, že mě prožene a bude sranda.
Sranda a kšanda!
Frnda a kšanda! Pardon.
To nic.
Je to jak žít s anarchistou,
ale zvláštní je, že musí mít všechno na svém místě.
Jako, věci musí být seřazené a správně srovnané.
Všechno musí znít správně, jinak...
jinak mě to rozhodí, dokud to nespravím.
Teď třeba mluvím s vámi, ano?
Ale ta část mé hlavy
má starost, že nemám správně seřazené účtenky v peněžence
a říká: „Nebav se s ní a naprav to.“
Není to fér.
Každý se s něčím denně potýkáme, ne?
Jo, to je fakt.
Líbej ji celou noc, Bailey!
Propána.
Já...
-Omlouvám se. -To nic.
-Nic jsem tím nemyslel. -Neomlouvejte se.
To nic.
Tady bydlím.
Nad tím? To v noci neusnete.
Patří to mému otci.
Jako malá jsem spávala po klubech.
Na pondělní večer to tam žije.
Nejžádanější kapely po celý týden.
Poslyšte,
pár věcí musím ověřit,
ale vážně vás zajímá, co jsem vám říkala?
Jo, vždyť jsem vás hledal, ne?
Jestli chcete jít dovnitř, povím vám toho víc.
V podobných podnicích mi to moc nesvědčí.
V malém klubu s rozjetou kapelou nebudete rušit klid.
Tak dobře.
Jak chcete.
Dohlídni mi na něj, ano?
Ahoj, Vanci.
Hej, ty, ven.
-Ahoj, Georgi. -Ahoj, holka.
Vítám tě.
Hned jsem zpátky.
Když!
Prosím vás? Pane?
Promiňte. Taky hraju.
A víte co? Fakt obdivuju vaše tremolo.
Zajímalo by mě, jak jste se to tremolo naučil?
Hulením bílejch kluků jako ty.
Táhni do prdele.
No a co? Běloba hulí hůl!
„No a co“ je správně.
-Poslouchej mě. -Jak se dneska máte?
Je fajn být doma s přáteli a rodinou.
Cestoval jsem po světě,
učil se nové jazyky,
a s novými jazyky přicházejí nové nápady.
Pár jich dneska vyzkoušíme.
Připravte se.
Když!
Nechcete si sednout dozadu?
Vanci?
Trumpetista je jazzšrumec!
Nemůžeme si sednout dozadu? Sedneme si dozadu.
Nikomu to nevadí.
Tam to můžu líp ovládat.
Musíte víc chodit mezi lidi.
-Chcete na pódium? -Ne, nechci.
Dělá mi to potíže.
Nesahej na mě.
Tamhle je mé oblíbené děvče, krásné jako růžička.
Ta příští je pro tebe, Lauro.
Já to asi nezvládnu. To ne...
To nic. To nic.
Když! To není dobrý nápad.
Kde je?
Musím něco vyřídit.
Co se děje?
Nedělejte si pohodlí. To byla poslední oddechovka.
Když!
Hej!
Hej, v klidu, v klidu!
Co jsem provedl?
Řekl jsem, jdeme!
-To řekni soudci! -V klidu.
-Drž hubu! -Pusťte mě k tomu.
Myslíš, že nevím, pro koho děláš, bělouši?
-Černouši, padouši! -Hele,
já přežil Iwodžimu, zmrde! Mám se bát tvýho šéfa?
Vyřiď mu, že jestli se kolem ní budete dál motat,
jednoho po druhým vás pozabíjím
a to, co hledá, pošlu do Postu zadarmo!
Slyšíš? Pošlu to do Postu!
Jdeme.
Když!
Kocour Mňau!
Bejbina, bojácná kočka!
Trumpeťáku, kámo!
Kofr potřebuje pomoc!
Pomoc pro kofra!
Dneska ses teda předvedl, kofře.
Pomoc!
Kofr potřebuje pomoc!
Když!
Co, i hlava potřebuje spravit?
Jo.
Moment, to není jen marihuana.
To je dobrý.
Vzpomeň si, co jsem řekl.
Pane jo.
Sakra.
Pardon.
Pardon, ani nevím, co se stalo.
Byls v náladě, to se stalo.
Měli jsme mejdan.
Jiná směska lidí než obvykle.
Říkala tomu étrange mélange.
Potřeboval sis dát oraz, tak jsme tě nechali.
Jo.
Jak mi obtiskl botu na žebra, to si pamatuju.
Dík, žes mě odtamtud vytáhl.
Serža je dobrej chlap,
ale s jeho rodinou musíš jednat opatrně,
jestli mi rozumíš?
Kdo je Serža?
-Billy. -Proč mu říkáš „Serža“?
Ty nevíš, jak si zprasil ruku?
U černejch mariňáků, nosil munici
a jednou chtěl zastavil japonskýho sebevražednýho útočníka a schytal to.
Vrátil se z války zahořklej jak prase.
Sakra škoda, protože uměl hrát.
Na trombón.
Ve 40. letech s náma jamoval u Mintona.
Viděls někdy jeho ženu?
Serža se nikdy neoženil.
A co Lauřina matka?
O tom nic nevím.
Byla jen Laura a on.
Byla maličká,
vždycky si v kuchyni četla, když hrál.
Ty hraješ?
Hudbu? Ne.
Nemám rád, když hrajeme a lidi se ozývají nahlas,
ale tys ladil.
Slyšel jsem to.
Ladil Lionel. Lionel ladil.
Pardon, já...
Mám něco s hlavou
a ta hudba to fakt spustila. Omlouvám se.
Neomlouvej se.
Máš hlavu jako já,
pořád to v ní vře.
Všechno převrací.
Ale hudba je taková.
Jak se do tebe dostane, ovládá tě víc než ty ji.
Někdo tomu říká nadání, ale je to i onemocnění mozku.
Já se jen cukám a vykřikuju.
Ty to aspoň ventiluješ trubkou
a zní to pěkně.
Jo, ale den má i spoustu dalších hodin.
Jestli mi rozumíš?
Až moc.
Dík, žes mi pomohl.
Kdybys někdy něco potřeboval, zavolej.
Prosím vás.
Slečno Horowitzová.
-Jake Gleason z Postu... -Nejste Gleason.
Gleasona já znám.
Jake Gleason mě vzal na slyšení k Hamiltonu.
Slyšel jsem vás mluvit.
Jsem jako nováček v Timesech.
Vaše asistentka Laura Roseová mi podala obšírný výklad.
Ukázala mi, co se ve Fort Greene děje.
-Ten příběh mě moc zajímá. -Vážně?
Já myslela, že Timesy dělají tiskovou kancelář městské části.
Neříkám, že to zítra bude na titulce,
ale bez pomoci to ani nemůžu zkusit.
Někdo za ten článek dostane Pulitzera.
Třeba to budete vy.
Když! Pardon.
Ona už šla na demonstraci.
Nechcete jít se mnou?
Vyslechněte si, s čím přichází další řečnice.
O boji za dobrou věc mě naučila víc než kdo jiný.
Vezu New York Times.
Má babičkovské brýle, ale nenechte se zmást!
Za lidi se rve jako lev!
A řeknu vám jedno, řeknu vám jedno.
Chci, abyste to vyslechli.
-Neberme si servítky. -Ne!
Žijeme v době, kdy je třeba nazývat věci pravými jmény.
Ano!
Tohle není program pro odstranění slumů!
Ne!
Je to program pro odstranění černochů!
Jo!
A s tím se nesmíříme!
Ne!
Dámy a pánové, Gabby Horowitzová!
PŘÍSTŘEŠÍ JE PŘEDNĚJŠÍ NEŽ KULTURA
Co je to město?
Je to místo, kde lidé otročí pro pány oceli a betonu?
Ne!
Ohrada, kam finanční mágové naženou a oškubou lidi?
Ne!
Město jsou jeho lidé!
Jo!
-Je to jeho komunita! -Jo!
DIKTÁTOR RANDOLPH
Kdo se postaví za město?
My!
Kdo připomene politikům, šedým eminencím a šmelinářům,
že město patří těm lidem, co v něm žijí?
Mo musí pryč! Mo musí pryč!
Větší pitomost jsem v životě neviděl.
Mo musí pryč! Mo musí pryč!
S naším přítelem z Brooklynu může být potíž.
Prosazuje se.
Jak to?
Na tenhle tyjátr nepřišel.
To si nedovolí, ale tu volbu možná nepodpoří.
Prý se jeho obvod bouří.
Udělali jsme ho městským prezidentem. Dostali jsme ho do rady.
My jsme jeho obvod. Neříkej, že to nepodpoří.
Hele,
tohle mu dám den před hlasováním.
Podpoří to.
Je to všivák.
DIKTÁTOR MOSES
Mo musí pryč! Mo musí pryč!
Zajedeme na oběd.
Jakeu?
Hej, Jakeu!
Dáma, která mizí.
Promiňte. Dlužím vám...
Nedlužíte mi nic. Jsem zvyklý.
Ne, snažila jsem se vás najít. Já...
-Chci vysvětlit... -Lauro!
Už musíte jít. To nic.
Poslyšte,
večer budu v klubu.
Přijďte za mnou.
-Ještě uvidím. -Lauro, dělej!
Přijďte.
Hej, počkejte.
Publicista, co nepublikuje. Mám to napsat za vás?
Nejste moc ambiciózní, co?
Zatím sháním podrobnosti.
-Povězte mi něco. -Mám pro vás titulek:
„Z nové dálnice bude největší parkoviště na světě.“
-Co? Proč? -Protože auta jsou rakovina
a po silnicích metastázují, neubývá jich. Potřebujeme vlaky.
-On ale vlaky ruší. -Proč?
Pořád „proč“. Protože příjmy z vlaků
nemá pod kontrolou.
Pod kontrolou má mýto z mostů a silnic.
Úřad městské části. Víte, k čemu je dobrý?
-Ne. -To nevěděl nikdo.
On ho vymyslel. Čtvrtá složka státní moci.
Stínová složka.
Ovládá ji celou, takže ovládá všechno,
ale nikdo ho nevolil a nedá se odvolat.
Moment... Co by ho mohlo zastavit?
Téměř nic.
-A teď je ještě nebezpečnější. -Proč?
Tento týden rada hlasuje o jeho dálnici a likvidaci slumu,
tak všechny nutí k poslušnosti.
Je nejmocnějším mužem v dějinách města!
Je autokratický caesar, ale nikomu to nedochází.
Všichni jsou v klidu jak hinduistické krávy a myslí si,
že když žijí v demokracii, co by se mohlo stát?
Napíšete o tom?
Když o něm tolik víte, proč jste ho neodstranil?
Protože to udělat nemůžu.
Ne, protože jste jeho bratr.
Ne, protože mám ještě sny.
Proto.
Sny, které mají už blízko k uskutečnění.
Je to můj příspěvek společnosti.
Můj odkaz!
To...
To nechci ohrozit.
Dobrá.
Dobrá,
podívejte se na Belmont Developers a Inwood Residential.
Co to je?
Ty jo, já mu dávám poklady. Mapu k sólokapru desetiletí!
Dělejte sakra svou práci!
Dělejte ji!
Já mám problémů dost.
Rejstřík.
Potřebuji vidět váš průkaz a musíte se zapsat.
Přečtu si to tady, neodnáším si to.
Kdo chce nahlížet
do rejstříku městských dodavatelů,
musí se zaregistrovat u stavebního úřadu.
To nemůže být legální.
To není zákon, spíš pravidlo, pane...
Gleason.
STANOVY SPOLEČNOSTI
PŘEDSTAVENSTVO
STANOVY SPOLEČNOSTI
ČLENOVÉ PŘEDSTAVENSTVA A AKCIONÁŘI
-Dobrý večer. -Dobrý.
Tady dostanu formuláře k přestěhování?
Jo, tady.
A vy je odešlete?
Pouze osobní žádosti. Tamhle.
To všechnu tu práci
nechali jen na vás?
Ano, nechali.
Cecky jak necky!
Pozdrav pánbůh.
Mějte se hezky. Díky za pomoc.
Počkat, váš formulář!
KOMISE PRO LIKVIDACI SLUMŮ PŘESÍDLOVACÍ SLUŽBA
Dokud se nevyvezou, jsou odpadky soukromý vlastnictví,
to ti nikdo neřekl?
Moment.
My už jsme se viděli, že?
Neviděli jsme ho?
Jo, viděli.
Strkej dál nos lidem do odpadků,
a zase se uvidíme.
Obr, pytložvejk pidimuž!
Dobrá.
Víš,
měl jsem na tebe jít mírně, a šel jsem,
ale tys mě musel přimět k tomuhle!
Ani to nepředstírají, jen berou šeky
a životy těch lidí hází do odpadků.
Oproti nim byli Tammany Hall úplný svatoušci.
Lidi dělají s politiky kšefty za zakázky furt.
Podmazat ty nahoře. Tak to funguje.
Nedohadují se s lidma, dohadují se mezi sebou!
Vlastní ty firmy, přes ně mají zakázky a úplatky.
Je to rozkrádačka.
-Hrozná sračka! -Klídek.
-Neser mi na špačka! -Nemáš trávu? Dej mu.
Minna říkal, že je to největší rejžovačka století a...
Tohle se seběhne za dva dny.
Takže je to velký, ale kde se v tom vzal Frank?
Každý funkcionář na úřadu na tom vydělá miliony,
-ale s ním to nesouvisí. -S Frankem?
-S Randolphem. -Zastupitelem pro parky?
Jo, s Mosesem Randolphem.
Je za vším. To on to všechno ovládá.
Ta holka o tom podfuku věděla, ne?
Pátrala po těch firmách
pro výbor a Horowitzovou.
Asi zjistila něco, co Randolpha s těmi penězi spojuje.
Frank ji sledoval, přišel na to
a Liebermanovi a jeho gorilám ukázal,
že má jeho podpis nebo co.
Frank asi měl něco, co Randolpha dostane.
No tak! No tak!
Kde se nám ztratili?
-Na mostě. -Na městským mostě.
Byli od Úřadu městský části! Úřad zabil Franka!
Do prdele, Lioneli.
Asi jsi něco vyčmuchal.
Ale co s tím má společnýho ten chlap s klubem?
Její otec. O čem s ním Frank mluvil?
Nevím. Na to jsem ještě nepřišel.
Nedává to smysl, ale něco ví.
Něco ví.
Tak jdi domů.
Ráno obvolám pár lidí.
Moment, koho? Co? Komu zavoláš?
Nemůžeš mi věřit a nechat to na mně?
Frank jako jediný říkal,
že to, jak jsme vyhráli válku, nám způsobí potíže.
Že prý po Krachu pomohlo, že jsme se starali o sebe navzájem.
Teď, když jsme viděli, co dokážeme hrubou silou,
se už nešlo vrátit.
Říkal, že teď už půjde odshora dolů jen o moc.
Jo?
Vím, kdo jsi.
Kdo volá?
Jsi jeden z Minnových kluků.
Kdo je Minna?
Nebulíkuj mě.
Dals svý číslo tomu s trubkou.
Promiň, že jsem tě zvalchoval.
Já myslel, že patříš k těm lumpům z BA.
Jo, dobře. A co?
Kde je ta obálka?
Nevím. Co v ní je?
Počkej.
Takhle se o tom bavit nemůžeme.
Je to moc složitý.
Stav se za mnou v klubu.
Zaparkuj na konci bloku a jdi zadem.
Nechám tě pustit.
-Co, teď? -Jo, teď.
Tak jo.
Billy?
Hej.
Billy.
Sakra.
Do pr...
Tak on vám řekl, ať přijdete,
a pak se odpráskl, asi abyste ho našel dřív než personál.
Ne, jen jsem ho našel, slyšel jsem to.
Nezastřelil se... Střel a ser, Bailey!
Pardon. Udělal to někdo jiný.
Mělo to vypadat, že se zabil,
ale já je slyšel odcházet.
Košili má ožehnutou,
výstřel zblízka, podle sousedů měl problémy s penězi.
Mně to přijde ložený.
Pistoli měl v pravačce.
-No a? -Pravačku měl jak leklou rybu.
Válečný zranění, borče.
Nezvedl ani zapalovač, natož osmatřicítku.
Vysvětlete mi, jak by se střelil do srdce levačkou
a přendal ji do pravačky, než exnul?
Heleďte, šel na pódium
ve vlastním klubu, svítilo se...
To si zaslouží uznání, má úcta.
Posílá policie běžně detektivy k sebevraždě v Harlemu ve tři ráno?
Chodíme tam, kde je třeba.
Už můžu jít?
Jo.
To ne!
-Ne, ne, ne. -Ne!
Nevzpomenu si, kdy jsem ho naposled viděla usmívat se,
ale proč by dělal tohle?
-Sobě? -Neudělal to.
Neudělal. Někdo ho zabil.
Cože?
Chtěli, aby to vypadalo, že to udělal on, ale někdo ho zabil.
Ne, nikdo k němu takovou zášť necítil.
Vážně, říkám pravdu.
Kdo by to udělal?
Ti samí, co to udělali mému příteli.
Je mi to líto. Vážně líto.
Máte komu zavolat?
Jste úplně sama?
Ani netušíte jak.
To nic.
Nemůžeš u mě chvíli zůstat?
Chtěla bys?
Když!
Pardon.
-To nic. -Sakra.
Já...
Promiň. Já...
-Nevím, co se stalo. -To nic.
-Usnula jsi. -To nic.
Děkuju, žes zůstal.
No jo.
Vím, jak ti je. Vážně.
Brzy uslyšíš v hlavě jeho hlas.
Bude ti říkat, ať se sebereš a žiješ dál.
A až to uděláš,
zas budeš cítit, jak se na tebe usmívá.
Je mi to fakt líto.
Proč jsi na mě tak hodný?
Protože si myslím, že jsi dobrý člověk.
Snažíš se něco změnit.
Zajímá tě, co se děje jiným. Já prostě...
To může říct málokdo.
Je dobré být taková.
Jsi milý.
Většina lidí by mě asi takhle nepopsala,
ale jsem rád, že si to myslíš.
Řekl ti někdo, že mluvíš ze spánku?
Nikdy jsem s nikým nespal.
Tys nikdy s nikým nespal?
S pár dívkami jsem byl, ale ne...
ne s takovými, co by u mě chtěly spát.
Kdo je Frank?
Cože?
To jméno jsi říkal ze spaní.
Působils naštvaně.
Byl to ten přítel, co...
Jo, já...
Pracoval jsem s ním, já...
Pracoval jsem pro něj, ale znám ho od dvanácti.
Byl jsem v katolickém domově pro chlapce na DeKalbově.
Dali mě tam, když mi bylo šest, to mi umřela matka.
Frank...
Frank mě jako vzal pod svá křídla.
Víš, neříkal mi jménem.
Říkal mi Brooklyne.
„Sirotku Brooklyne, nemáš, kdo by se o tebe postaral.“
Všichni potřebujeme, aby se o nás někdo staral.
To je tvoje matka?
Je nádherná.
Je to dávno, co umřela.
Nepamatuju si ji.
Oba asi teď nikoho nemáme.
Musím se zeptat, nezamlčuješ mi něco?
Co?
Netajíte něco, ty a Horowitzová?
O té chystané výstavbě?
Víš, ty...
Ty gorily od BA mají z něčeho strach.
Někde je něco velkého
a souvisí to s podvodem, co do něj šťouráte.
Bude to asi provázané s Mosesem Randolphem.
Nevíš, co to je?
Ne, ne, tedy...
někdo zbohatne, ale ne.
Musíš to brát vážně.
Jestli s vynesením nějakého trumfu vyčkáváš,
abys to hlasování znemožnila, je to nebezpečná hra.
Už zabili Franka, zabili ti otce,
mně udělali tohle, ti nepřestanou.
Co s tím má do činění Billy?
Něco o tom ví.
Ne, to není možné.
Spolupracovali na tom s Frankem.
Ani neví...
Ani neví, na čem dělám.
Mám strýčka, co zná Gabby. Ten mi tu práci sehnal.
Ty nejsi reportér, že ne?
Ne, a nejmenuju se Jake. Jsem Lionel.
Frank je detektiv.
Pro toho jsem pracoval.
Najali ho, aby sledoval váš výbor.
Sledoval tě.
Nechtěl jsem nic odhalit.
Jen jsem chtěl zjistit, kdo ho zabil,
a teď je tu tolik střípků, jako bych měl v hlavě sklo,
a já ani nevím, po čem pátrám.
Mrzí mě, že jsem ti lhal, ale musíš mi věřit.
Jsi do toho nějak zapletená a jsi v ohrožení.
Můžeš tu dnes zůstat?
Gabby mě očekává.
Chystáme její výpověď.
Je to důležité,
ale musím začít s přípravami.
-Na pohřeb. -To teď není důležité.
Jestli se nepletu, ututlají to
a koronerovi ani nedovolí vydat jeho tělo. Jen...
Prosím.
Ať tě do práce odveze někdo z klubu.
Pár dní teď buď s lidmi, co znáš.
Já tě pak najdu.
Ano?
No jo, no jo.
Dobrá, dobrá...
V klidu.
Dneska poslali profíky. Někomu jsem asi šlápl na kuří oko.
SPRÁVA MOSTŮ MĚSTSKÉ ČÁSTI
Díky.
Podržíš mi to, drahouši?
Víte, kdo jsem?
Poptával jsem se po tom.
Ale každý na to odpovídá jinak.
Tak mluví pravý čmuchal.
Jak to vidíte vy?
Snadno.
Jsem stavitel.
Jo, to vidím.
Když jsem byl kluk,
víte, kolik mostů vedlo na Manhattan a z něj?
Dva.
Mizerný železniční tady a Brooklynský most
a když jste ho přecházel, šel jste převážně hnojem.
Lidi se většinou trousili do New Yorku přes doky, jako krysy.
Já postavil tenhle a tenhle
a tenhle
a tenhle.
A teď se lidé přes řeky přenesou na pilířích a vozovkách
-Olympu. -Olympijský krysař!
Pardon.
Krásné mosty, všechna čest.
Děkuji.
Chci od vás ještě něco, jestli to najdete.
Našel jste to?
Co v tom je?
Pomluva, lež,
nejspíše padělek.
To je zákon na vaší straně. Není se čeho bát.
Málo z toho, čeho jsem dosáhl, se spoléhalo na zákony.
Nebudu se o ně opírat teď, kdy na tom nejvíc záleží.
-Stojíte tedy nad zákonem? -Ne.
Jsem jen před ním.
V čem je rozdíl?
Zákon jsou pravidla pro dobu, v níž se nacházíme.
Když přestavujete město,
zákon vás sleduje a přizpůsobuje se tomu, co děláte.
Hodně lidem se město líbí, jak je.
Pro koho ho přestavujete?
Pro ty, kdo přijdou.
Co bude za 50, 100 let
záležet na tom, co jsme udělali teď?
Co lidem pomůže uskutečnit vědeckou fantastiku?
Dnešní zákony?
Nebo silnice, mosty a tunely, aby obchodní styk probíhal rychle?
Pláže a parky, aby lidem pomohly uniknout shonu a inspirovat mysl?
Paláce kultury tam, co byly příšerné slumy?
To všechno zní asi skvěle,
pokud náhodou nepatříte k těm,
jejichž dům právě stojí v cestě.
Central Park,
největší městský park na světě.
Když s ním začínali, nad 57. ulicí nebylo ani město.
Farmáře, nelegální usedlíky a ovčáky
z těch blátivých a špinavých polí vyrazili.
Přesunuli pár stromů.
A lidi se bouřili kvůli ztrátě přírody.
Kdyby jeden muž nepředvídal, co budeme potřebovat,
nedalo by se v tomhle městě žít, nebo ne?
Ano, nedalo.
Jméno Fred Olmsted většina lidí nezná,
přesto by mu měli denně děkovat.
Já mu děkuju.
V životě je důležité věci dokončit.
Kdo umí, staví. Kdo neumí, kritizuje.
Nebudu bránit velkému světovému dílu,
když veverky piští, že si musí přestěhovat oříšky.
Breberky sviští kožíšky.
Tříští oříšky ve šperky.
Nejde to ovládat, pardon.
To nic.
Tady se cení nadání a rozum, Lioneli.
Když budete u nás, osobně dohlédnu na to,
aby bylo vaše nadání oceněno.
Ale taková je nabídka dnes.
Dejte mi do večera vědět, co vy na to.
Usuzovali jsme špatně.
Jak to?
Netipovali jsme vás na Minnovo eso.
Prso!
-V pohodě? -Ne.
Krindy-pindy, kýtě-nitě, kurva!
Ježíši, Lioneli, klídek.
Chybí nám dílek, Danny.
Chybí a já ho nevidím.
Bolí mě z toho mozek.
Kde máš ostatní?
-Kde je zbytek? -Ve stole,
ale ona je jen na těchhle.
Ne, přines je...
Tyhle jsou, ještě než přišla.
Ty s Billym.
-Jo, hele... -Fikat fotky!
Propána, Lioneli.
Její otec, vychází ze dveří.
Ty všechny jsme viděli.
Tady nějakej bezďák somruje.
Chvíli na něj řval, ale na těchhle ona není.
Ten parchant!
Kde jsou klíčky?
Auta mají Coney a Tony...
Moment, kam...
Co mi uniklo?
-Kam jdeme? -Na něco se podívat.
Kdo je to s tvým otcem?
-Kdes to... -Odpověz!
Víš, kdo to je?
Paul.
Paul Morris.
Strýček Paul, co ti sehnal práci.
Nelakuj mě. Vím, kdo to je.
Můj otec...
Tvůj otec a strýček Paul a můj přítel Frank
si to nějak spojil.
-Ne... -Ano, hergot!
-Pověz mi, o co jde. -Ne!
Jsi v tom namočená, nebo ne?
Ne, to není můj otec a strýček Paul.
To je strýček Billy a můj otec Paul.
Psí kotec!
Cos to říkala?
Vzpomínáš na fotografii mé matky?
Teď se podívej na Billyho. Teď na mě.
Vidíš?
Ostatní to na mně možná přehlédnou, ale já ne.
Moment, to ti řekli?
Neřekli, ale není těžké dát si to dohromady.
Proč by měl o mě takový zájem?
Pečoval o mě, když byl Billy ve válce?
Zaplatil mi práva, když nic nemá?
Ať je, kdo je, teď tě využívá.
Využívá tě, aby se pomstil bratrovi.
Podle mě nemá rodinu.
Nejmenuje se Morris, víš? Jmenuje se Randolph.
Moses Randolph je jeho bratr.
A pomocí tebe ho vydírá.
-To není... -Je. Je, bohužel.
Počkej tu, ano?
Čekej tu, než se vrátím.
To není možné!
Víte, co mi tohle říká?
Že jste tím s Billym a Minnou chtěl vydírat svého bratra.
Kde jste to vzal?
To vy jste prokoukl ten jejich podvod.
Zjistil jste, čeho se bojí, a mělo to vypadat,
že je to od Laury a od výboru,
-Ne. -abyste se za ni a Franka schoval.
-To ne. -Ale zabíjejí lidi.
-Omyl. -Ohrozil jste život své dcery...
Vy ne...
Nevíte, o čem mluvíte!
Mohl jsem ho potopit už tolikrát.
-On potopil mě! -Potom potop potkana!
-Potopil mě! -Potom potop potkana!
Schovávat se za ni?
Vzdal jsem se kvůli ní všeho.
Všeho, co jsem v životě mohl dosáhnout.
To se mezi vámi stalo?
Byl jste s její matkou a on černochy tolik nesnáší...
S váma se o tom nebudu bavit!
Já věděl, že nejste reportér.
Samý kecy.
Jste od Minny.
To si pište. Byl můj kamarád.
Je mi líto, ale já to nebyl.
Frank to všechno spunktoval.
Mysleli si s Billym, že z toho něco vytlučou.
Bláhová chamtivost. Chtěl jsem je zarazit.
Říct jim, že by ohrozili ji, všechny.
Franka teď zabili, Billy zpanikařil, chtěl ode mě pomoc,
to je na tý fotce.
Pátráte po něčem, co nechápete.
Kdybyste se mu prostě postavil,
z principu, jako já,
naschvál by vás zruinoval,
ale když ohrozíte jeho práci,
zničí vás.
Zničí.
Najděte Minnovu složku.
JÍZDNÉ DOLARY - CENTY
Frank. Frankovka Frankfurt Franko!
O co tu jde, Franku?
Vzpomeň si, co jsem řekl.
To si nechám pod kloboukem, kluci.
Přines mi klobouk, ty...
...pod kloboukem...
Když!
Frank Frankovka Frankfurt Franko!
Frank Frankovka Frankfurt...
PENSYLVÁNSKÉ NÁDRAŽÍ
Odvezte mě na Pensylvánské.
AGENTURA L&L TAJNÉ
-Pozor! -Ne!
ZAMĚSTNANECKÁ KARTA BELLA ROSEOVÁ
PODPIS HOSTA MOSES RANDOLPH
Bello, vrátím se za týden, těším se na tebe. - M.R.
RODNÝ LIST LAURA ROSEOVÁ
BELLA ROSEOVÁ - MATKA MOSES RANDOLPH - OTEC
SVĚDEK - WILLIAM ROSE
Když!
OTEC
L - TO JE PRO TEBE F
NABÝVACÍ LISTINA
Našel jste to?
Jo.
Ale jen jedna možnost mi dává smysl.
Ten rodný list nepodepsal on, ale vy.
Ano.
Podepsal jsem ho.
Billy ji přivezl naší rodině domů.
Sloužící je chtěli poslat pryč, ale Billy začal řvát.
Večeřeli jsme s matkou.
Šel jsem s Moem ke dveřím.
Opovrhoval jimi.
Odmítl se doznat.
Viděl jsem jí na očích, že je to pravda,
a jemu taky, jak se na ni díval.
-Pohádal jste se s ním? -Já ho prosil!
Dovolával jsem se zásad a hodnot,
které nás učili zastávat.
Zažíval jsem muka.
To nemůžete pochopit.
On pro mě byl po celé mé mládí hrdina.
Sepsali jsme krédo. Že společně napravíme svět.
Ale kdo má lidem sloužit, musí je milovat.
Mo se snažil,
ale byl tak moc nadaný,
že k menším intelektům cítil odpor
a zatvrdnul.
Byl posedlý vítězstvím, závislý na moci
a zcela pohrdal ideály.
Ten falešný „lidový člověk“.
Když někdo není vnímaný tak, jaký skutečně je,
je to velice nebezpečné.
Nikdo jiný o ní neví, co je zač?
Ani Horowitzová ne.
-Proč jste jí to neřekl? -Využila by toho.
Využila by to pro dobrý výsledek,
ale Lauru by to zcela zničilo.
Zadostiučiněním se ztrápenému srdci neulehčí.
Tak...
Udržím to v tajnosti.
Vy taky.
Prosím.
Jo.
Je to ve skříňce na Pensylvánském nádraží.
Kdyby se mi něco stalo,
pošlete to Gleasonovi do Postu.
-Do Postu? -Bude vědět, co s tím.
Post je plátek.
Jo, ale Timesy má váš bratr v kapse taky.
Musím ji před tím hlasováním odvézt z města.
Co tu děláš, Tony?
Jistím tě.
No tak.
Co kdybysme se šli napít?
Když! Pardon.
Co dělá oko?
Chvíli bude bolet.
Jak dlouho už mě sleduješ?
Nesleduju.
Poslali mě k jeho domu a uviděl jsem tě.
„Poslali“?
Nebudeme si nic nalhávat, jo?
Taky jsi s nimi mluvil.
Jo, ale nedělám pro ně.
Chtěl jsem ti to říct.
-Jo? -Jo.
Dobře.
To tys byl tehdy v noci před klubem?
Někoho jsem zahlédl v uličce,
když mě majitel klubu valchoval a vyhrožoval.
-Řekls jim o tom? -Platí mi jen za pozorování.
To jsem dělal. Pozoroval.
-To děláme, pozorujeme. -Když!
T, on blufoval.
Vůbec to neměl a oni ho za to zabili.
Ale proč nad tím dumat? Vypracováváš se.
-To jo. -Prodej to a vykecej to!
-Klid. -Prodej a vykecej!
Klid. Napij se.
Přineste mi whiskey. Co piješ?
-Dám si čaj. -Čaj?
Hodně horkou vodu a sáček vedle.
A mléko a cukr vedle. Hodně horkou, ano?
Kozy krev a mlíko do ksichtu!
-Nevšímejte si ho. -Kozy cukr a mlíko!
Má něco s hlavou.
Nic s hlavou nemám.
Tak tomu nevěřím.
Jak dlouho šukáš Julii?
Po všem, co pro tebe udělal,
si neumíš sehnat na klátění jinou?
Každý si v tomhle světě musí najít svou cestu, Lioneli.
Myslíš, že jsem chtěl zůstat celý život ve Frankově stínu?
Tobě to vyhovuje, mně ne.
Opatrně.
Nemůžeme si dát pořádný pití?
Já nechci pít.
O co kurva jde? Je po něm.
Jo? Nic s tím nenaděláme.
Pomůžeme jim dostat, co chtějí, a vyrazíme na novou jízdu.
Možná snadnější jízdu?
Po tom, čím jsme si prošli,
co všechno jsme museli dělat, abysme přežili dospívání?
Zasloužíme si klidnej flek.
Ty zvlášť.
Vím, že máš fakt talent.
Postarám se ti o místo.
Budeme skutečný parťáci.
Probereme to zítra, jo?
Musím něco zařídit.
Dneska do Harlemu nechoď, Pošuku.
Drž se dál.
-Cože? -Zkrátka to nedělej.
Nejsem tak mimo, jak si myslíš.
Dneska večer to uzavřeme.
Ne, ne. Poslouchej mě.
-Nevrtej v tom. -Našel jsem, co hledají.
-Mám to! -To se nedořešilo.
Ne, ne... musíš jim hned zavolat,
-ať to odvolají. -To jde mimo mě.
Tony, já to mám.
Pojď, napijeme se.
Kurva!
Ty parchante!
Snažil jsem se ti pomoct.
-No tak! -Výbor pro bydlení.
Lauru Roseovou, prosím.
Ta už dneska nebude.
-Cože? -Šla domů. Nebylo jí dobře.
-Kam šla? Kdy? -Kdo volá?
-Kdy? -Asi před 15 minutami.
Do Harlemu. Dupněte na to! Peníze mám!
Roh 149. a St. Nicholasovy.
Když! Do prdele.
Ne, ne, dělejte, jeďte! Peníze mám!
Když! Když! Když!
Vlak má poruchu a v této stanici končí.
Jeďte přes 141.
Jo, až k St. Nicholasový.
Stát! Tady zastavte.
Lauro!
Do prdele.
Co děláš...
Pojď.
Ne, dolů ne. Tam jsou oni.
Běž nahoru...
Běží nahoru!
Ne! Ne!
Běž!
Pojď. Dobrý?
-Musíme jít. -Dobře.
Když!
Ona to neví! Ona to neví!
To máš prašť jako uhoď.
Ale já našel to, co hledá. Vyřiď mu to.
Vyřiď mu, že to mám.
Ne, ne... Nabídka vypršela.
A to říkali, že jsi chytrej.
Zmrde.
Rozflákal mi nejlepší trubku.
Ne, chci ho vidět sám.
Ano, teď hned.
Jestli se o něco pokusíte,
bude zítřek ten nejhorší den, co jste zažil,
rozumíte?
Víš, kde to je?
Slyšel jsem o tom.
Mohl bys ji tam dnes odvézt?
Noční projížďky odjakživa miluju.
Jeď s nimi, ano?
Budeš v bezpečí.
Ráno přijedu.
Co nevím?
Ten příběh nechtěla slyšet.
Neplynulo z toho nic dobrého. Chtěl jsem říct: „To je jedno.
S tebou to nemá nic společného.“
Ale není dobré lhát ženě, která je chytřejší než vy,
a tak jsem jí řekl pravdu.
Frank mi jednou řekl: „Když jdeš proti někomu většímu,
koho v přímým boji neporazíš,
dělej, že jeho převahu uznáváš,
a dohodni se tak, abys vyvázl celej.
Pak promysli, jak jim to nandat jindy,
aniž bys na noži zanechal otisky.“
Ani cestou tam jsem nevěděl, jak na to půjdu.
Doufal jsem jen, že v tý páře neuvidí, jak se potím.
Když!
Kdo je teďka šéf, Bailey?
Kdo je šéf?
Co je to s vámi?
Já říkal, že to nejde ovládat.
To vám vaše gorily neřekly?
Vaše nemoc je mi u prdele.
Jaký v tom máte zájem? Co za tu složku chcete?
Chci slyšet, co v ní podle vás je.
Proč?
Z nedokončené skládanky mě bolí hlava.
Víc než většinu lidí.
Když to s vaší bolavou hlavou urovnám,
uzavřeme to ještě dnes?
Jo, to uděláte nejlíp.
Byl jsem mladý.
Zařizoval jsem všechno možné
pro největšího guvernéra v dějinách státu.
Měli jsme večírek.
Byly to dobré časy, před Krachem.
Večírky od Tammany neměly předtím ani potom obdoby.
Měli jsme celej hotel.
Tam jsem ji uviděl, pracovala.
Byla...
Takovou touhu jsem předtím nezažil.
Když si na ni po 25 letech vzpomenu, rozproudí se mi krev.
Šel jsem za ní do služební chodby.
Ona to věděla.
Ohlédla se.
Zašla do skladu. Vešel jsem tam.
Ohnul jsem ji o náhradní ručníky.
Znásilnil jste ji.
Prvně jsem po ní vyjel, ale jednal jsem s ní dobře, kupoval jí věci.
Zařídil jsem, aby strana ten hotel několik let často používala.
Mohla kdykoli zmizet, přestat tam pracovat, ale neudělala to.
Byla stydlivá, ale věděla, jak to chodí, a byla vděčná.
Znásilnil?
Tušíte vůbec,
jak funguje moc?
Moc je pocit, vědomí toho,
že si můžete dělat, co chcete, a nikdo vám v tom nezabrání.
A když má někdo hloupý nápad a vám se nelíbí,
tak tím ten nápad končí, nebo tím končí ten člověk, chcete-li.
Jestli chci stavět dálnice, když je zbytek země na mizině,
prorazím je, jakou čtvrtí chci.
A když je černošský slum tam, kde chci mít svůj federální projekt,
nebo sjezd z mostu,
můžou dobroserové vřískat a skučet celý den.
A jestli mě chce někdo vydírat a hrozit přestěhováním baseballového týmu,
tak ať si Dodgers odtáhnou do prdele na pobřeží.
Najdu si jiný tým, co se mnou bude hrát na mým stadionu.
A když se mi tu a tam zachce opíchat v hotelu černošku,
protože se cítím jak bourací závaží,
tak to, kamaráde, udělám.
Jestli myslíte, že dopustím, aby nějaká...
nula, co se neměla narodit,
nebo váš čučkař šéf, nebo můj bratr se svými ideály
a falšováním mého jména zpomalili mou práci pro tohle město,
tak se musíte ještě hodně učit, jak funguje moc.
Protože ty lidi jsou neviditelný. Neexistujou.
Uvidíme, jestli se tak budete cítit zítra po hlasování.
Ona to ví?
Zajímavé.
Takže jen vy a Paul?
Co chce on, vím.
Kdyby měl koule, tak mě přitlačí ke zdi a vezme si to,
což bych respektoval,
ale podle něj záleží na tom, jak se co dělá,
a proto bude vždycky nýmand.
Vy jste taky idealista?
Chcete za tu složku zachránit blok, kde jste vyrůstal?
Mám překreslit plány kvůli výboru bezdětných žen,
co skučí kvůli svým černým osvojencům?
Nebo jste jen další vyděračskej klifton, co se mnou chce vyjednávat?
No tak, ven s tím!
Ven s tím, sem s tím, hlen s tím!
Ten klifton byl můj kamarád
a ta dívka je jediný důvod, proč ještě dýcháte.
Městu dělejte, co chcete,
stavte si svý pyramidy na Nilu,
ale ji nechte na pokoji.
Jestli se jí něco stane, pošlu to.
To je vše.
To je všechno.
Tak aby bylo jasno.
Jestli mi do toho vy nebo můj bratr budete strkat nos,
udělám jí život horší, než jsem udělal jemu.
Povězte mu, že jsem to řekl.
To jsme se asi dohodli.
Povím vám něco zdarma.
Ten váš Lieberman vám způsobí potíže.
Jak to?
Má podíl v půlce firem, co mají bourat slumy.
Hádám, že tohle vám neřekl.
Až to s ním budete řešit,
povězte mu, že to máte ode mě a že je to za Franka.
To je hajzl.
Působíte divně, ale jste chytrý.
Měl jste mou nabídku přijmout.
Mohli být všichni na kolenou a omlouvat se.
Ale jestli je po matce, tak tu pohnutku chápu.
Jo.
A ještě něco.
Vyřiďte bratrovi, že jsem jeho práci četl. Je geniální.
Nikdo by to líp nedokázal a prospěje všem, i mně.
Není důvodu, proč ji zamítnout.
Že mu svůj názor řeknu ráno.
Když!
Do prdele!
ZAMÍTNUTO
Dřív jsem Franka měl za hrdinu.
Ale žádný zarytý bojovník to nebyl.
Byl to jen klifton, co si chce vydělat jako každý jiný.
Ale do války jít nemusel.
Byl dost starý, aby nešel, ale stejně šel,
protože za to podle něj tahle země stála.
Nikdy mi na ničem nezáleželo tak, abych přehlížel vlastní potíže, ale Lauře ano.
Byl tu příběh, co chtěla vyprávět,
a já si řekl, že je načase hnout zadkem a zvolit si stranu.
Gleasone, pro tebe.
Ahoj, jsem tu novej. O co jde?
O nespravedlnost a zoufalství a zas jako vždycky.
Lepší příběh pro pravého reportéra
Po americku.
Ať je to zajímavé... Přítel
Díky za půjčku
Oplácím ti pulitzerem
ČLENOVÉ PŘEDSTAVENSTVA A AKCIONÁŘI
Blázníš? Venku mrzne.
Co je to za dům?
Byl Frankův.
A vypadá to, že teď je můj.
NABÝVACÍ LISTINA
DŮM A POZEMEK NA POINT LOOKOUT
Nakonec se o tebe pořád stará.
Zvláštní, jak to dopadlo.
Jo.
„Brooklyn je velkej...
Brooklyn je velkej, ale jsou i větší věci.“
Co to je?
Myslím, že mi to říkal Frank, ale...
Nevzpomenu si kdy.
Možná myslel tohle.
Když!
TEMNÁ TVÁŘ BROOKLYNU
Překlad titulků: Petr Zenkl